Whisky ! Hai noroc, băieți !
V-ați fi așteptat la așa ceva ? E minunat !
Camera mea, nu e precum a lor...
dar ei sunt mari staruri americane ! Nu contează !
Să lucrezi cu astfel de oameni...
Da, Hollywood ? Ce "dodo" faceți ? D-l Banfi, desigur.
Cum ? Bo Derek și Marlon Brando numai vin. De ce ?
Bo Derek a plecat cu Tarzan în junglă. Și Marlon Brando ?
S-a îngrășat de numai poate intra în avion !
Asta nu-i drăguț ! Spuneți-i d-lui Brando, d-nă !
A semnat un contract, d-l Salce, e foarte supărat.
El, cu d-l Salce, aici în ltalia, nu va mai lucra vreodată !
Ce-a spus Brando ? Mulțumesc... Bine.
Travolta ? Nu se știe dacă va venii ?
Cum adică ? Nu, eu plâng deoarece...
Vine sau nu ? Nu-mi pasă, eu nici nu-l vroiam !
Spuneți-i acestui domn Travolta ""fără menajamente"...
că mie, nu-mi place. Cred că e bolnav și puțin nebun !
În fiecare sâmbătă seara se îmbată apoi are dureri ! Las-o baltă.
Știi ce spunem noi italienii acestor staruri care nu vin aici ?
""Trebuie omorâți !
Am terminat ! Ce chestie ! Nu se fac chestii de-astea.
Am cheltuit 87 milioane pentru a le face aceste camere hollywoodiene...
iar eu stau închis în mizeria asta, care pare o toaletă !
Care pare... dar chiar e ! E un W. C. !
Vi se pare corect ? Și mai rău e că e și d-l Luciano Salce !
E o persoană drăguță, lucrez cu drag pentru el...
Între mine și Luciano s-a creat o simbioză pe vecie !
Apoi, el a înțeles de unde vin, ce cultură am...
- Cât sunt de inteligent ! - Ieși afară, cretinule !
IEȘI AFARĂ IDIOTULE
Traducerea și Adaptarea: RRZXXX
Când cel Atotputernic a făcut lumea..
L-am desenat pătrat pentru că era rotund.
Apoi a greșit când a modelat omul.
Primul a fost corect dar celălalt un pic cam idiot
Dacă ești idiot, o știi și tu,
când un prost, e de asemenea în Peru,
Cel Atotputernic, un pic transpirat...
și-a scos o cizmă și a făcut statul nostru.
Am fost 800 de cetățeni: 600 de deputați și 200 de idioți !
Stăpânul îi spune țăranului: Haide, idiotule !
Lucrătorul îi răspunde stăpânului său,
Haide, imbecilule !
Da, chiar așa ?
Yes, Ja, Oui.
Da, chiar așa ?
Yes, Ja, Oui.
ÎNCHISOARE JUDICIARĂ Amnistie generală pentru minori
- 225. - În sfârșit !
Carlucci Carmine.
A trecut atât de mult ! Nici nu știu când !
- Unde ai fost până acum ? - 152.
- La revedere. - Du-te.
Ah frumoasa mea !
- Ăsta-i ultimul ? Câți au ieșit ? - 167.
- Mie îmi ies 166. - Și cine lipsește ?
- 151. - 151... ăsta cine e ?
Baudaffi Pasquale.
Baudaffi Pasquale !
- Baudaffi Pasquale ! - Al șaptelea braț, e absent !
- Baudaffi Pasquale ! - Al patrulea braț e absent !
- Baudaffi Pasquale ! - Al cincilea braț, e absent !
Baudaffi Pasquale !
Mutați patul.
- Ce faci ? - Farina, ai făcut din celula asta, o sită !
- De data asta aproape că reușisem ! - Scoateți-l de-acolo.
Hai, sus.
- Baudaffi Pasquale ! - Prezent.
- Leși afară. - Lată-mă.
- Eu n-am nimic de-a face cu asta. - Da, toți spun la fel !
Nu intru în gaură e prea strâmtă.
Voiam să spun...
Pasquale !
- Șefule ! Șefule ! - Pasquale !
Înțeleg că te-ai săturat de locul ăsta, dar nu-i numai o celulă !
- Hai, să mergem de aici ! - Mi-au prins piciorul la ușă !
Laureato, e o prezentă plăcută...
Toți spun așa: "Laureato, o prezentă plăcută, antrenantă... "
- Speri să lucrezi la ziar ? - Asta încerc să fac.
Așa cum ai făcut și la tribunal ! La Ministerul Public...
a cerut absolvirea ta, din lipsă de discernământ !
De asta am renunțat: "Pentru incapacitate de consimțământ"...
în schimb ea și familia ta, o are !
- Și tu, ți-ai luat doi ani ! - Mulțumesc.
Au fost alții care au primit și mai mulți !
- Ce este ? - Ce mizerie !
- Hai, hai. - Mulțumesc. Aveam o foame !
- Îți amintești cum s-au întâmplat treburile. - Da.
La un moment dat, eu treceam...
prin fața Băncii Agricole din casa memorială rurală.
Și iese așa, un domn încotoșmănat.
- Îmbrăcat gros ? - Da era blindat.
Unuia ce iese în grabă în luna iulie din bancă așa...
cu bandaje pe cap, îi spui că e: încotoșmănat ?
Mă gândeam că se simte rău ! Ce știam eu ?
Mă duc spre el să-i dau geantă pe care o scăpase...
când, doi conductori, m-au blocat din spate.
- Erau doi polițiști. - Dar mie mi s-au părut doi vatmani.
Acum travestitul, vroia să-și salte valiza.
Iar eu: "Nu d-le. Am văzut că valiza a pierdut-o altă persoană."
Și, s-a pornit o altercație. Unul l-a lovit aici cu o lovitură de karate.
Uite aici. În spatele cefei.
Celuilalt i-a dat un genunchi în burtă. Și amândoi au fost gata.
Imediat au sosit alți trei conductori...
m-au prins, m-au legat, și m-au dus la comisariat.
- Dar ăia te-au prins din greșeală ! - Dar cum se face...
dar cum să greșească când e sunt mai lat decât lung la talie !
Dar eu m-am "introdus" la Ministerul Public.
- Unde te duci ? Pleci ? - Nu-ți face griji, mă ocup eu.
- Mă ajuți ? - Da, da ! Nu te preocupa.
- Dă-mi 100.000 lire. - Cum ?
- Dă-mi 100.000 lire. - Ești nebun ? Ce vrei să faci ?
Trebuie să fac ceva. N-am mai făcut-o cât am fost la bulău.
Mi-am făcut chiar și un nod la eșarfă !
- Despre ce e vorba ? - Mi-e rușine să-ți spun.
- Spune-mi sau nu-ți voi da banii. - Îi ai ?
Da, uite-i.
Atunci îți voi spune.
- 24 ? - De 24 de luni aștept.
- Una, două, nu știu. - O casă de întâlniri ?
Da.
- Nu poți amâna ? - Numai la asta mă gândeam !
- Când mi dai înapoi ? - Îmi dai acești bani, Gaetano ?
Nu-s 10 miliarde ! Ți-i împrumut. Mulțumesc și la revedere.
- Pa. - Pa.
Scuză-mă ai văzut 100.000 lire ?
- M-ați chemat d-nă doctor ? - Când vin cei de la scris firme ?
- Au spus că mâine. - Sună-i și spune-le să se grăbească.
- Nu vreau să apară controverse. - Foarte bine
Și închideți cămașa. Când vin clienții aici...
trebuia să-și dea imediat seama că sunt într-un cabinet dentar...
și nu într-o casă de toleranță cum a fost înainte !
Bine.
Vă recomand. Nimic cald, rece, sau de mâncare
Măcar pot scuipă ?
Vă rog să eliminați acest clopot de lux !
- Foarte bine. - Și aruncă aceste carpete erotice.
Și această statuie. Aruncă tot, nu vreau să văd nimic.
Bine.
La revedere. Amintește-ți: miercuri după-amiază.
Vă rog, luați loc.
- Bună ziua. - Bună.
- Aveți stabilită o întâlnire ? - Nu, dar crede că nu contează.
- Vă doare ? - Nu.
E umflat ?
- Ajunge atât ! - A fost tratată de noi ?
- Acum nu, dar am mai fost. - Cum vă numiți ?
Acum vreți și numele ? Normal, nu se știe niciodată !
- Baudaffi Pasquale. - Cu factură sau chitanță ?
Aveți și facturare ! Cât e tariful ?
Pentru obturări ?
- Poftim ? - Obturări ?
Sunteți geniali ! Chiar ați pus la punct totul !
- Da, pentru obturări. - Cam 20.000.
- Mai mult sau mai puțin ? - 20.000. Precis.
Atunci...
- 5 obturări. 5 ? - Da, se fac 2 ani de când...
Atunci trec 5 obturări. Preferați șefa cabinetului său pe soțul ei ?
Pe asta n-o înțeleg.
Pentru obturări, preferați pe șefa sau pe soțul ei ?
Ăsta-i un adevărat mister.
Vine unul pentru o treabă și... Nu, eu vreau șefa.
Dacă în ultimii doi ani ați mai făcut și alte obturări...
Se poate și gratis ! Nu, vom vedea acum !
- Fir-ar să fie ! - Bine, luați loc. Da.
Frumos ! Cât îmi place !
O atmosferă extraordinară care crează situația corectă !
O anume elegantă, predispune clientul.
Eu sunt foarte bine dispus !
De fapt domnișoară, să facem o treabă frumoasă.
Văd că șefa e ocupată...
o putem face noi doi ? Vreți ?
Ce spuneți ? Eu n-am încă experiență.
- Cum să nu ! - Șefa nu ar permite așa ceva !
E un pic invidioasă.
Mă lasă să asist doar în cazuri excepționale.
- Dumneavoastră sunteți un caz excepțional ? - Așa se spune acum !
- Spuneți dumneavoastră. - Bine. Atunci arătați-mi !
- Poftim ? - Vă jenați ?
În cinci ani de experiență, știți câți am văzut ?
Lungi, scurți, pătrați, ascuțiți, formă de seceră, de ciocan...
Secera și Ciocanul ! Tipul Berlinguer !
- Chiar și un clește și o pâlnie ! - Asta va trebui să o povestesc !
- O pâlnie, chiar că e ceva... - Deschideți și arătați-mi !
Bine, dacă-i așa...
Mă scuzați.
Purcelușă !
Ahhh ! Vă rog, puteți să vă luați mâna ?
- Mă scuzați dar doare groaznic ! - Și trebuie să-mi puneți mâna pe picior ?
- Pe dvs nu vă doare ? - Adică ? Vedeți-vă de treburile dvs !
Când mă doare, numai pot gândi, nu mai înțeleg nimic !
Dacă ați ști prin ce a trebuit să treacă nevastă-mea din cauza mea !
A stat toată noaptea trează !
Apoi m-am dus la soacră-mea care s-a sacrificat pentru fata ei.
Am ținut-o trează până la 6. La vârstă așa se mai pliază.
- Biata de ea ! - Apoi m-am dus la cameristă.
- Chiar așa ! - Da.
- D-ta n-ai rușine ! - N-am putut face mai mult.
- M-am dus și în grădină. - Și acolo ?
Apoi în sfârșit... M-am ușurat !
Trebuie să mă crezi !
- Ai ceva rezistentă, d-ta ! - Frigul...
- Chiar așa... - A trebuit să intru la loc. Rapid !
M-am întâlnit cu portarul care-i un om plin de bunătate.
M-a dus la el în casă, iar acolo de la căldură...
și câteva cuvinte bune, mi-am regăsit puțină liniște !
Acum am înțeles totul.
- Ai venit la soțul șefei. - El mi-a făcut-o.
- Pentru ce cu el... - Pentru a încerca o emoție diferită !
Ce glumeț ești ! Suntem prieteni buni...
suntem chiar rude.
Cred că un unchi al soției mele e și unchiul lui.
Să spunem că e o afacere de familie !
- Da. - Soția ta, lucrează aici ?
- Nu, nu aici. În alt studio. - La fel ca ăsta.
- Da. - Am înțeles.
Soția mea m-a însoțit acum dimineață până aici.
Soția ta ? Va adus chiar aici ?
Nu puteam să conduc, mă durea !
Știi și acum... mult !
Suntem prieteni buni, mă ajută de multe ori.
- L-am adus chiar și pe fiul meu. - Fiul tău ?
- Are 8 ani. Avea nevoie. - Asta-i o mizerie de familie !
- Un copil de 8 ani ! - Sărăcuțul ! Ce prostie ai făcut !
I-a făcut o treabă bună. I-a pus un îndreptar.
- Un îndreptar ? - Avea o coroană deformată.
Ca să mă înțelegi, nu avea nimic drept.
- Am înțeles. - Seamănă cu mine.
Sunt chestii ereditare. Când n-ai așa ceva, e degeaba !
- Trebuie să te obișnuiești în timp. - Altfel n-ai ieșire...
apoi grădina, ce... Ce se întâmplă ?
Pare o bestia !
Vă doare ? De ce, de câte ori te doare, mă privești în ochi ?
Pentru că e o treabă insuportabilă !
E ca un foc care mă arde pe dinăuntru !
- Trebuie să mă crezi... - Stai liniștit sau îți dau în cap cu statuia asta !
Trebuie să mă crezi.
Uneori îmi vine s-o scot cu mâinile mele !
- Slăbește-mă ! - Da, da !
O smulgere, ultimul urlet de durere, și apoi liniște !
Poate ar fi mai bine în cazul tău. De fapt, ce îți trebuie ?
- Portarul, chestiile... E mai bine. - De ce ? Tu nu ești de acord ?
În ceea ce mă privește e bine așa cum e.
Tu vorbești așa pentru că chestia ta, nu e așa de inflamată ca a mea.
- Se vede ! - E roșie toată...
- Vrei să o vezi ? - Ce ? Vrei să termini cu povestea asta ?
"Vrei să o vezi, vrei să o atingi" ? Îmi atingi genunchiul ! Ajunge !
- Înțeleg ce faci... - Mi-e scârbă !
Și apoi, cu un tip ca tine... Totul e ciudat !
Fiul, nepotul, soacră... Îți reamintesc că...
Sunt sigur că dacă mă atingi, îmi pierd cumpătul !
Am înțeles asta, de la început ! Stai liniștit la locul tău !
Ai un pic de civilizație ! Stai liniștit !
- Vă doare ? - Vedeți-vă de treburile voastre !
Noi suntem aici din motive diferite, din ce am înțeles !
- Fiecare pentru altceva. - Vino aici, ce stai în picioare ?
- Voi sta aici. - De ce faci asta ? Hai să vorbim puțin !
Unicul lucru care mă liniștește...
e ideea că voi sta pe canapeaua aia frumoasă...
- Tu o faci pe canapea ? - Tu, nu ?
Cum sunt acum, merge și pe jos ! Doi ani de izolare !
- Înțeleg. - Dar ținând cont că am coroana ieșită...
- Credeam că în pat ar fi mai bine. E o canapea reglabilă...
Și apoi, aia e un înger !
- Șefa ? - De fapt eu îl prefer pe soțul ei...
- Asta am înțeles deja ! - De fapt, și tu... Vă enervați iar
- Bravo. E bună ? - Nu spune astfel de vulgarități.
- Eu ? - De ce mă întrebi dacă e bună ?
Pe mine mă interesează doar mâinile acelei femei !
- Și restul ? - Numai mâinile !
Acele mâini delicate, diafane, transparente, marmoreene !
Îl Giambologna !
Ce faci cu mâinile astea de Bologna ?
Mie îmi aduc alinare, pentru că la mine e o cavernă !
E totul distrus ! Vrei să vezi ?
- Iar începem ? - Am înțeles.
Exagerezi !
- Să terminăm ! - Nu...
Deja ți-am zis că avem treburi diferite !
Am înțeles că ți-e scârbă de chestiile astea !
Dar apoi... zac zac !
- Și gata ? - Gata.
După toate pregătirile astea, "mâini delicate, Gianburrasca"...
- Și apoi: "zac zac", precum iepurii ? - Ăla-i doar începutul !
- Poftim ? - Începutul amorțelii !
- Ce ? Cum așa ? - Ca să nu auzi ?
- De ce, tu vrei să auzi ? - Și atunci pentru ce-am venit eu aici ?
Tu nu știi ce vrei, în schimb ești un masochist !
Sfinte D-zeule ! Ahh ! Am înțeles...
- Al tău, e devitalizat. - Nu, e în plină formă !
- Așa că vreau să-l salvez, să-l, conserv. - Tu, de ce nu vrei ?
Las-o baltă ! Sunt 3 ani, de când am încercat în toate modurile !
- Nimic ! - Mi-ajunge ! Acum plec !
Ahhh !
- Scoate-o ! - Scoate-o...
Trebuie să o scot de acolo.
- Din nou ! - Scoate totul ! O fac la toți !
Rupe-o pe ea, care ți-a făcut deja o cavernă...
e plină de puroi și miroase urât ! Tu și târfa de nevastă-ta !
- Soția mea ? - Da.
- Ascultă, tu... - Nu-ți mai mișca mâinile !
Nevastă-ta o freacă la Bologna, în timp ce tu o faci cu portarii...
- Și mergi în grădină cu Gianburrasca ! - Sunt un inginer !
E o familie de rahat ! Aduci aici și copilașul de 8 ani...
- Vă rog să luați loc. - Nu mulțumesc. Stau bine așa.
Așteaptă să scap de asta ! Ia-o pe a lui ! Haide !
Coborâți băieți. Am ajuns la Roma.
Ajută-mă, Raffaele.
Ce faci, cretinule ? Ajută-mă cu grupul !
Aliniați-vă în coloana din dreapta !
Raffaele. Raffaele !
În spatele fiicei lui Maria. Fără să o atingeți !
- Ei mă ating ! - Haideți ! Imediat !
- Vreți să cântați, copilași ? - Da !
Pasquale !
Vorbește în dialect.
- N-am înțeles nimic. - Pasquale, fiul lui Ricardo.
Vorbește în dialect
Îți amintești de mine ?
Eu am ajuns preot, dar tu ?
Ai rămas același, nu te-ai schimbat. Te-ai îngrășat !
Și părul ?
A rămas la fel ! Noi 2 ne jucam cu mingea !
Vorbește în dialect
Ah, acum îmi amintesc !
- Don Peppino ? - Don Peppino ! Nenorocitule !
Nu te recunoscusem.
Îmi face o adevărată plăcere ! Fir-ar al dracului !
- Părinte, te așteptăm ! - Pleci în pelerinaj ?
Da. Rafaele mă cheamă, trebuie să ajung la acel grup.
- Ciao. - Ciao, ne mai vedem.
- Toate cele bune. - Mulțumesc. Numai bine.
Stai liniștit. Am găsit un amic din copilărie.
Dobitoc blestemat ! Cine dracu să-l cunoască !
Alo ? Faceți-mi legătura.
Tu ești ? Spune-mi, unde stai ?
Ai terminat deja ?
Ți-am găsit de lucru.
Un loc la gardă comunală.
Trebuie să cumperi o carte de ornitologie.
Nu de ornitologie, o carte despre păsări.
Nu fi vulgar ! Nu-ți fă griji, mă ocup eu.
Mâine dimineață trebuie să dai examen în fața comisiei.
Foarte bine, la revedere.
Bună dimineața.
Am preferat să amestec pescuitul cu vânătoarea !
Nu știam... o pradă normală, una mică, sau una mare...
de exemplu un elefant. Ai văzut acvila ? "Vom învinge !"
- Nu te da spiritual, așează-te ! - Bine.
- M-a trimis vărul meu, Gaetano. - Cine ?
- Vărul meu Gaetano. - Nu cunosc niciun Gaetano.
Nu o știți pe d-na Branzoletti ?
Nu, eu îi țin locul d-nei Branzolefti.
- Bine, e același lucru... - Îi urăsc pe cei cu recomandări !
- Bine. - Apoi, noile dispoziții ale legii...
pentru a deveni paznic, trebuie să răspunzi la un chestionar de ornitologie.
Trebuie să-ți evaluez cunoștințele despre fauna ce trebuie salvată.
Da, deci hainele...
ai 10 secunde să-mi spui cărei specie, subspecie și familie...
aparține acest exemplar, și cum se numește.
- Stai calm cu mâinile ! Răspunde. - Văd doar curul păsării !
- Coadă. Lângă coadă e... - Vreau să te ajut.
- Pare a fi unul sedentar. - Așa e. Asta-i important.
"Sedentar" vreți să spuneți că porumbelul care intră în încăpere...
Nu. Vine pe coridor din bucătărie... E o pasăre domestică.
Lăsați.
- Nu-mi puteți arăta și fața lui ? - Nu.
- Acea. - Nu.
În zona noastră, vedem multe păsări.
- Ochii, ciocul, coada... - Spune-mi cum se numește !
Pasărea preotului. "Uccellus Pretorum". Ca o glumă.
E o pasăre din subspecia din "pidocchiamentus maialorum".
- Mă ocupăm și de porci, când... - Ai greșit.
Da.
E vorba de un "canar argintiu. - Italicus telorentis".
De Laurentiis, Dinus. Din familia migratoare !
Se duc în America, apoi la Londra și revin în Italia...
- Nu. D-nă, vă rog... - Spuneți-mi, domnișoară !
Domnișoară, ajutați-mă, am familie. Îmi puneți atâtea întrebări, că mă doare capul.
- Trebuie să lucrez. Nu înțeleg... - Bine.
- Vă dau ultima posibilitate. - Mulțumesc.
Aceste două păsări mici, sunt din specia și subspecia...
dar din familii diferite. În 20 secunde, să-mi spui cum se numesc.
- Da, dar se pare că... - Nu văd de coadă !
Una are o inflamație roșie sub coadă !
- Trebuie să-i dați cu ceva alifie, biata creatură ! - Răspunde !
- Mă scuzați, nu văd. - Lasă-mi ochelarii.
5 secunde !
4 secunde...
3 secunde...
- Dar ce faceți ? - Căștile ! Nu aud prea bine...
- 2 secunde ! - O secondă ! Așteaptă.
Aceasta e '"altinbeccus alla romanus" !
- Timpul e pe sfârșite ! - "lncrociatorus..."
- Timpul s-a terminat. - Bine, bine !
Totul e bine când se termină cu bine, o mână spală pe...
- Așa. Luați loc. - Mulțumesc. Sunteți drăguță.
Știți ce salariu voi lua ? M-au promovat ?
- Sunteți respins. - Poftim ?
Respins ! Am familie d-nă. Trebuie să mă ajutați.
În ceea ce mă privește, puteți muri de foame. Plecați.
Un moment. Cum vă numiți ?
- V-ați răzgândit. Sunt acceptat ? - Nu.
Trebuie să șterg numele tău, de pe tabel. Cum vă numiți ?
Grăbiți-vă. Aveți 10 secunde. Nume, prenume și codul fiscal !
Astăzi, pescuitul tonului, nu oferă mari satisfacții...
Ești un porc ! Un nenorocit !
Ai înnebunit ? Elena, trebuie să mă crezi !
- Am fost cu Pasquale ! - Cu cine ?
Cu Pasquale, vărul meu !
- Am fost la cinema ! - Și ce film ați văzut ?
Travolti... Marea Albastră !
"Travolti" un destin neprevăzut în marea albastră din august !
- De ce te-ai întors la două ? - Pasquale a vrut să cinăm !
După 2 ani de carceră avea nevoie să fie puțin printre oameni !
- La ce restaurant ați fost ? - La Trastevere.
La care ?
- Acela faimos, "Boia". - Și ce ați mâncat ?
Chestii obișnuite.
- Ți le spun acum. - Di antipasto, îl solito affettato.
- Așa, și mai înainte ? - Tăiței bolognezi.
- Și felul doi ? - Un pui obișnuit.
Ce parte din pui ? Ce garnitură avea, și ce desert ?
Cozonac dulce și bine copt. S-o lăsăm așa !
Nu te apropria, mai întâi să-l verific pe Pasquale.
Cine știe, când va mai veni !
Răspund eu !
- A plecat. - Cine era ?
Nimeni. Crucea Roșie !
Da ! Crucea Roșie !
Dragul meu Pasquale ! Ce-ai pățit la nas ?
- E de la... - Mergem la cinema ?
Da. E mai bine ! Sunt doi ani de când n-am mai văzut un film !
Nu-ți amintești că ieri seară am fost la cinema ?
Am vorbit chiar și de serviciul de la garaj.
Ahh ! Acum îmi amintesc !
- Am fost la cinema, am vorbit despre garaj. - Ia loc.
Mulțumesc.
Uite așa. Aud că ați făcut un bairam !
- O adevărată revoltă ! - Chiar așa !
Tu mâncai și el ciugulea !
Da. Dar acum...
Deci... Ce film ați văzut, ieri seară ?
"Travolti un destin neprevăzut în marea albastră din august !"
1974, a durat 19 minute. Ltalia, Technicolor, Panavision, stereo.
- Vrei să știi și subtitlul ? - Nu e nevoie, mulțumesc.
- Ați mâncat deja ? - Da. Ne vedem mâine...
Apropo ! Unde ați cinat ieri seară ?
Unde am fost ? Am fost la restaurant.
Asta știu deja. Nu vreau să greșesc...
dar am impresia că vrei să mă tragi de limbă !
Tu știi că mereu te-am respectat.
Tu ai fost cea. E departe de mine... Mai bine să ne lămurim !
Mai bine așa ! Vreau să știu la ce restaurant ați fost.
Noi doi ? Un moment să-mi aduc aminte.
- Era o trecere de nivel. - În restaurant ?
Lângă restaurant... de fapt, nu era.
Era... am luat o ocazie !
Nu poți merge la restaurant cu tot felul de hârburi !
E un restaurant de granguri.
Au cu toții ochelari speciali. Nu, nici măcar de ăia.
Mi-e așa de cald ! Am o mâncărime pe spate !
Sabia... cu un topor... Nu-mi amintesc...
"Boia", la Trastevere !
- "Boia", la Trastevere !! - Și ce ați mâncat ?
- L'antipasto. - L'antipasto.
Tu să taci !
- Eu trebuia să o spun ! - De care ?
Șuncă cu pepene galben ? Alta n-aveau !
Era în schimb... ne-am spălat pe mâini pentru că era ceva elegant !
Chiar și dinții ! Îți dau o periuță, e o nebunie !
Îți dau periuță, pasta e proaspătă...
Am mâncat "afrettato", pentru că acolo, oamenii...
fac rezervare cu o lună înainte ! Salam și șuncă feliată !
- Felii de salam cu șuncă. - Și la început ?
Mai întâi am mâncat felul întâi, și apoi...
Nu-mi mai amintesc.
S-a întâmplat o nenorocire: ospătarul și-a tăiat un deget.
Mâna, tot brațul...
Era mult sânge ! Avea un cuțitoi uite atât !
Clienții plângeau: "bietul amărât" avea familie !""
L-am dus la spital, că nu erau ambulanțe !
Apoi l-au operat la amigdale, i le-au tăiat...
Tăițeii ! Pentru că...
- Tăiței. - Și felul doi ?
- Mă interoghezi, Marisa ! - Da.
Trebuie să-mi amintesc așa pe loc. E așa de cald aici !
Felul doi... Dinții o lăsăm pe altă dată...
Trebuie să mă spăl pe dinți la trei minute, sunt obligat.
- Apoi am mâncat puiul. - Și soțul meu ?
Soțul tău, a luat... avionul.
Așteaptă. A luat avionul pentru că patronul e pilot la 'Alitalia.
- Ți-arăt eu avion... - Ce a mâncat din pui ?
- Ce ai mâncat din pui ? - Nu fi ironic !
- Aripi. Tu. Iar el ? - Motorul, din prima.
- Motorul... pulpa. - Am zis "motorul", pentru că...
- Și la garnitură ? - Să terminăm dacă nu te superi !
Trebuie să-mi reamintesc, nu-mi stă totul pe limbă.
- Ce să-mi amintești ? - Trebuie să-mi amintesc...
amintirile, le aveam, dar s-au dus toate...
Da, așa am crezut și eu, de când era copil...
Se juca cu fetițele, afurisitul !
Da, ăsta-i un local frecventat de homosexuali...
au intrat doi... de fapt o gașcă întreagă !
Au intrat în local, și... chimen dulce.
Chimen dulce, poponari... eu vreau... chimen dulce !
- Mai bine că eu.. - Vrei dulce ?
Dulce, adică ceea ce... ne-au dat...
uite, eu sunt drăguț și amabil să nu exagerăm...
că atunci mă pierd cu firea !
Da. Ei fac tort, și-l decorează manual.
Patroana e o fostă croitoreasă din Firenze.
Marisa, nu te înfuria. Trebuie să-mi amintesc...
Am decojit... Ah da ! Acum, mi-am amintit !
Patronul avea pulpe prăjite.
- Crude. Poftim ? - Nu, era un tort de la mare...
Au pus și scoici pe tort.
Scoicile din marmură, nu, din mare. Marea și marmora se aseamănă.
Tipul acela subțire și fin... Între timp scoicile...
Morții mătii ! Blestematule, m-ai băgat în beleaua asta !
Nu vroiam tortul, ți-am și spus asta.
Oh ! Tot peștele ăla care iese la suprafață...
cu tort de piele de pui ! Și peștii care erau în tort...
toți clienții intrați, erau niște poponari...
chiar și proprietarul era, cel mai mare găozar.
Nenorocitule ! Sunt 4 ore de când vorbesc de mâncare, de tăiței...
de pulpe de aripi și motoare, iar eu mor de foame !
N-am mâncat de două zile ! Mie foame !
- Ce faci ? - Nu mă întrerupe !
Mie foame. Nu mă atinge.
Veniți d-soară Felicita, sprijiniți-vă de mine.
- Radames. - Poftim ?
Dar...
- D-șoară Felicita ? Da. - Trebuia să o fi văzut mai demult...
acum e cam bătrână, dar atunci...
Bătrînă e...
- La ce oră ne vedem mâine ? - Îmi puteți face o favoare ?
- Desigur, spuneți. - Supapa, astăzi nu a mers bine.
Eu n-am atins nimic, locuiesc jos la 127 !
Nu vorbeam cu tine ! Cu supapa !
- Ah ! Și atunci ? - Vreau să merg acasă.
Rămâi aici la mine în noaptea asta ?
Cu dragă inimă dar nu pot. Am o treabă importantă...
- Îți dau 10.000 de lire. - Nu pot. Trebuie să merg la cină.
Îți dau și cina mea.
- Vă spun că nu pot. - Spune-mi pentru D-zeu...
că soția mea a adus ! O pâine proaspătă numai bună...
- Nu pot. - Tocăniță cu sos și țelină, și cu...
- Nu pot. - Și tăiței cu șunculițe.
- Are și trufe ? - Desigur.
Nu !
Numai plec. Rămân aici. Ce trebuie să fac ?
Astea sunt cheile. Mănâncă tot !
- Vă reamintesc, țineți ochii tot timpul deschiși. - Nu-ți fă griji.
- Aici e nevoie de... - Ciao, Radames.
- Ciao, Pasquale. - Atenție la "supapă" !
Ne vedem mâine ! Ciao.
La dracu ! Radames se menține bine !
Și supapa aia nu funcționează !
Prea multe haine !
D-șoară ce s-a întâmplat ?
- Un incident ? - Sunt atât de nefericită !
- Oh, d-le ! - Nu faceți asta. Stați liniștită !
Coborâți. Veniți.
- Liniștiți-vă, luați loc. - Mulțumesc.
Ce s-a întâmplat ?
Nu mă credeți o proastă, dar sunt tare nefericită !
Din cauza fraților mei. Sunt zece imbecili.
Egoiști, retrograzi, șoviniști !
- Sunt străini ? - Nu, sicilieni !
- Spun, că eu îi provoc. - Adică, cum ?
Spun că sunt o mizerie !
Să nu exagerăm ! Dvs sunteți drăguță !
- Și d-ta ești ca ei. - Sunt un tip cu experiență, și fac diferența.
Bine ! Mie îmi plac astfel de bărbați.
Crezi că e vina mea, dacă toate îmi ies afară ?
- Nu, e vina rochiei. - Vi se par provocatoare ?
- Nu. E ceva normal... - Bravo !
Cum găsiți acest pulover ?
- Din lână. - Da, dar e natural ?
- Foarte ! - Vreau și o altă părere.
În vara asta mi-au făcut scandal că am purtat bikini.
Chiar așa ? Atunci ăștia sunt chiar retrograzi !
- Am rămas la tango ? - Tanga era prea de tot.
Nu vi se par inocentă ? Eh ?
Ehhhh !
Ce s-a întâmplat ?
Cred că iar e supapa aia.
- Nimic. - Știi că ești simpatic ?
Nu ca brutele alea care se gândesc numai la chestii oribile !
Chiar așa, eu nu gândesc.
Vă pot arăta ce am aici chiar sub sâni.
- Nu ! - E prea mult.
Prea mult ce ? E prea cald aici, prea... frig.
Mie mi-e așa de cald !
Trebuie să fie de la căldură, e cald, frig, sus, jos...
Numai înțeleg nimic !
Ah !
- Sfîntă Fecioară, ajută-mă ! - Acum mă simt mai răcorită !
În schimb, eu mă simt rău, se învârte totul cu mine.
- Pot să vă spun un secret ? - Chiar și două !
Aș vrea să le fac în ciudă, fraților mei.
- Ce ? - Ei fac așa, ca să rămân virgină.
Iar chestiile astea ?
Uite ! Dacă mă înfurii pe ei...
- Vreau să numai fiu ! - Ce ?
Virgină !
- Sunt bolnav, am ulcer. - Ah !
- Știi cu cine o voi face ? - Nu.
Chiar cu unul ca tine !
Așa drăguț și amabil.
Acum nu vă urâți frații ?
- Nu așa de mult. - Și cum e ?
Oamenii ăștia au încă mentalități de troglodiți !
Gândesc arhaic !
Sunt prea egoiști, "șoviniști": și...
Cum se poate ? Oamenii ăștia chiar sunt dezgustători !
- Ai dreptate. - Trebuie să-i urăști. Acum îi urăști ?
- Îi urăsc. Așa mă înfurie ! - Să-i urâm împreună !
Să facem o chestie comună ! D-șoară nu pot să o fac !
- Rezistența are și ea o limită ! - Carmela ! Cine e ?
- Unde ești ? Cine e ? - Doamne ! Sunt frații mei !
Îi voi înfrunta.
Carmela ! Unde ești ?
Giratufto ! Doamne, Sfânta fecioară !
Te-ai ascuns ?
Carmela !
Unde te-ai ascuns ?
Dacă te găsesc... !
Leși afară, Carmela !
Carmela !
Oh ! Carmelina !
E prima dată în istorie când un mecanic distruge 92 de mașini !
- 93, a distrus-o și pe a ta. - Asta chiar că m-a dat gata !
Ce situație ! Am făcut-o fiartă !
Fata e de vină ! N-am mai văzut așa ceva !
Avea doi ochi care păreau două faruri.
- Două picioare ca niște anvelope americane. Și ce fund !
- Curul era bun ? - Eh ?
Curul era bun ?
Privește în fată !
Ce transpirație !
Aici e un bar, unde e nevoie de un ospătar.
- Aici mai e un loc, la cimitir. - Mai lasă-mă ! De ce la cimitir ?
E un post de ajutor de grădinar ! Alegeți ce-ți place ! Ai înțeles ?
- Pot să aleg ? - Da.
Aleg asta.
- O să i-au eu autovehicolul. - La ce oră vi să mă iei ?
2, 20, 2, 25... 4, 45...
- Nu. Vei ieși la două. Și dacă nu vin ? - Îți sparg capul !
- Perfect. - Ciao. Ciao.
Te-ai mai înșelat vreodată ? Atunci, i-a și bea !
Tot.
Și acum, plătește-mi 3.200 lire.
- Și restul ? - Ți-l voi da mâine.
- Încă nu ești gata ? - Ba da.
Amintește-ți că mă numesc Salvatore Gargiulo...
- Și dacă greșești ceva, îți rup... - Am înțeles deja, mulțumesc.
- Ospătar ! - Da ?
- Am sosit. - Ospătar. Am venit.
- Am găsit o muscă în băutură. - O muscă ?
Îmi pare rău.
L-am spălat în dimineața asta !
Uitați. E deja înecată.
N-ai înțeles ! Vrem altă.
- Alta ? - Sigur. Grăbește-te !
Un moment.
Lată ! Am luat-o din zbor ! Zbura de pe cap !
Iată !
V-am servit.
După tine, care ar trebui să fie raportul dintre noi ?
Ceva special. Nu cel obișnuit și banal.
Cer de la partenerul meu ceva special...
- Doriți ceva ? - O cafea. Cu un pic de umor.
Ceva divers, mai special...
mai extraordinar, mai fantastic, mai surprinzător !
- O cafea cu mult umor. - Cu ce ?
Cu umor.
- S-a terminat. E bine dacă o amestec cu Fernet ? - Da.
- Ceea ce îmi ceri, e o utopie. - E o utopie ?
- Să pretinzi că o femeie... - Cafea corectă.
Corectă ?
- Dvs ați comandat. - Eu am cerut o cafea normală.
- Și cu asta ce fac ? - Bea-o d-ta.
- Sunteți toscan ? - Se vede ?
Ăia nu-l vorbesc pe papa de rău ?
- Îți trebuie altceva ! - Scuze. Asta e normală ?
Da.
Cu o utopie. Numai cu o utopie se pot crea numite iluzii.
O cafea cu o utopie.
Cu ce ?
Vrem un joc utopic.
- Nu cumva greșești ? - Nu vreți s-o facem normal ?
Pentru mine, mi-e egal.
Știi cum văd eu, raportul dintre noi ?
Ca o cafea. Nu prea obișnuită, dar rece, înghețată !
- O cafea rece gheață. - Îți amintești cum mă numesc ?
- Gennaro Gargiulo și dacă greșesc cu ceva... - Bravo !
Vrem una rece.
Chiar dacă tu numai ești cel de odinioară.
Rece. Așa ! "Rece" e corect.
În orice femeie zace o dragoste arzătoare...
- Rece e bine. - Ce tot spui ? Fierbinte și dulce !
Iată cum văd eu o întâlnire, o pasiune...
Trebuie să știi, că nu sunt un tip care face mult tam-tam !
Afecțiunea mea pentru tine, e normală, sigură, zilnică.
- E cum spui tu, dar e și... - Fierbinte și dulce !
Nu, amară. Atât de amară !
Ahhh !
- O cafea atât de amară. - De data asta te-ai înșelat.
Nu. Pari a fi un epileptic ! Acu' ce mai faci ?
Gennaro Gargiulo, și dacă greșesc ceva...
Te credeam mai reținut, mai disponibil, mai morbid.
Mă gândeam la o iubire romantică în apă de trandafiri !
- În apă de trandafiri ? - Da, dulce, foarte dulce !
- Ba nu, amară. - Dulce !
Ba nu, amară !
- Dulce ! - Amară !
Nu puteți cădea de acord ?
- Nu ! - Nu !
Acum e prea târziu.
E timpul să bem o cafea și să ne luăm rămas bun !
- Dar unde e cafea ? - Ospătar, mai vine cafeaua aia, sau nu ?
Sosește !
Gândește-te dragostea mea. Putem fi încă fericiți.
- Îți ofer dragostea și afecțiunea mea. - Numai am nevoie de ele.
Numai ai ? Nu, d-șoară. Acu e timpul despărțirii !
Liniște. Asta-i corect, și asta e corect...
umor, utopia, dulce, amar, frig, căldură...
și asta e corect !
- Dar ce faci ? - Cremă bună de Toscana !
Una, două !
Ah ! Ce libidinos !
- Ori ești cretin, ori te faci ! - Așa m-am născut !
Ți-am dat toate posibilitățile și ai făcut numai belele !
Vei avea de-a face cu mine. Privește. Totul e curat...
vei aranja totul în ordine alfabetică.
- Am vorbit deja cu directorul. - Da. Trebuie să te faci remarcat.
- Așa vei ajunge sus ! - Directorul e de modă veche.
Urăște sindicaliștii, absenteismul, și pișăcioșii !
- Cum ? - Pișăcioșii.
Cei care se pișă prin birou.
Am auzit asta la TV, dar nu e vina lor...
- Au o problemă renală ! - Nu, nu... Pișăcioșii sunt poponari !
- În limbaj academic, găozari ! - Asta n-o știam.
- Directorul îi urăște pe poponari ! - Desigur.
Cum, tu lucrezi de 4 ani aici și nu știi ce ești...
- Glumeam ! - N-o fă pe nebunul !
- Mereu faci belele ! - Nu sunt nebun, citesc, știi ?
Mai ales despre gay, m-am documentat mult.
Se divid în două categorii: masculi și femele care sunt unisex...
în engleză: "sex-appeal". Pot fi activi, pasivi sau reflexivi.
Sunt și "pediatri" cei care o fac pe femelele.
Cei care se travestesc, "travestiții" ! - Da, "cărămidarii" !
Trebuie să plec. Dacă telefonează soția mea...
spune-i că am cumpărat pantofii pentru mătușa Adelina.
- Mătușa Adelina ? - Da. Ai înțeles ?
Nu-mi atinge biroul !
- Eu trebuie să mai și lucrez aici. - Ciao.
Ciao.
Ce situație !
Asta, îmi place.
Alo ! Biroul lui Gaetano Baudafi.
Alo ? Sunt Marisa.
Ciao, sunt Pasquale. Îl ajut pe soțul tău.
Nu cumva ai pantofii ?
Ba da, sunt aici. Sunt într-o sacoșă.
Ce număr sunt ?
Nu știu, să mă uit ?
Da. Uită-te.
Mă uit acum. Numărul... Păi nu scrie.
Tu ce număr ai ?
Eu ? 42. Pentru ce ?
Te rog, probează-i.
Să probez un pantof de femeie ?
Fă-mi plăcerea asta !
Un moment.
Scuză-mă.
I-ai încălțat ? Cum sunt ? Ce ? Cum îți vin ?
Strâmți. Cred că sunt 37, 38.
Va dura ceva timp până se vor lărgi !
Dar de ce ?
Ca să se lărgească...
Ce, eu trebuie să o fac ?
Da. Pe amândoi. Ai înțeles ?
O să-l pun și pe celălalt.
- D-le director ! - Bună ziua, d-le director !
- Bună ziua.
Îi lărgesc ! Sunt cu 5 numere mai mici !
Cum fac femeile de merg pe tocurile astea ?
Merg, făcând mișcări ondulatorii !
În anumite situații, devine chiar plăcut !
Bună ziua. Sunt vărul lui Gaetano.
Vărul său verișoară ?
Mătușa lui Gaetano... Trebuie să-i lărgesc puțin...
- În biroul meu, nu tolerez poponari. - Dvs sunteți directorul ?
- Exact. - Atunci să clarificăm.
Tocmai demonstram că dacă fac această mișcare...
Nu mă interesează. Termină cu scandalul ăsta !
Lăsați-mă să mă explic ! Uite că a plecat !
Ți se pare ? Trebuia să mă îmbrac ca un poponar.
Nu se poate.
Trebuia să rămână cheia la mine !
Dă-mi-o mie.
E din fier.
Noapte bună la găleată.
- Iar d-ta ? - Scuze, doar mă uitam dacă...
- Aici nu-i nimic de privit. - Să clarificăm. Apa, pantoful...
Pleacă, să-ți fie rușine, măgarule !
Nu sunt păgân merg la slujbă în fiecare duminică !
- Pleacă ! - Trebuie să înțelegi...
Pleacă !
Ahh !
M-a confundat cu un poponar ! Pe mine !
Ce curent e !
Erau în ordine alfabetică. Gaetano mă va omorî !
Ăsta-i un uragan, nu un vânt !
Trebuie să cadă totul pe mine ? Dacă mai pică ceva, pot muri.
Nu pot prinde niciuna.
- Unde-i porcul ăla ? - Filippo, te-ai întors ?
Da, am descoperit totul ! Ești în șifonier ? Ieși afară.
Ești în canapea, ticălosule !
Aici, nu-i nimeni. Nu face chestia asta !
Sau...
Ahh ! Capul meu !
În sfârșit, te-am găsit ! Vino.
- Eu ? - Da.
Vino.
- Permite-mi. Scuze. - Am doar 6 bucăți.
- Regret, dacă știam aduceam ceva. - Țineți gura !
- Ce vrei de la mine ? - Te-am prins în sfârșit.
- Nu, eu eram pe terasă... - Ca să te ascunzi.
Nu !
Vroiai să mă înșeli cu "ăsta" ? Urât, gras și chel !
- A vorbit, Alain Delon ! - Filippo, jur că...
Nu jura.
Ar fi trebuit să vă omor când vă îmbrățișați !.
- O să-ți bag asta în cur. - Mie ? Bagă-i-o ei !
- Eu ce treabă am ? - Dezbracă-te !
- Hai, Filippo, te rog ! - Haide, Filippo !
- Dezbracă-te, sau te voi dezbrăca mort. - Mă dezbrac așa viu, e mai bine.
- E bine așa ? - Da. Îmbrățișeaz-o.
- Pe nevastă-ta ? - Da.
- Nu-ți permit ! - A spus nu.
Ia-o în brațe !
- Jos mâinile, porcule ! - Păi, ce vrei să fac ?
Îmbrățișați-vă !
- Eu o i-au în brațe. - Rămâneți așa, nu vă mișcați.
Ca să se constate delictul flagrant, vă închid înăuntru...
și chem, carabinierii.
Eu chem poliția !
Pot să chem și pompierii ? La dracu ! Numai mie mi se întâmplă !
Să știi că noi ținem la un lucru.
D-ta, garantezi de moralitatea personalului tău ?
Personalul nostru e unul...
care a dat trei cardinali din agenția noastră.
Seriozitate, disciplină, moralitate absolută.
D-le director, mă scuzați. Circumstanțele sunt în favoarea mea...
dar eu nu sunt un poponar. Aici e...
care stătea în spatele meu. I-am zis să se ducă la nevastă-sa.
Soția lui era cea... În momentul în care...
Mă scuzați, d-le director, vreau să lămuresc faptul că...
La revedere Eminentă.
Acum am înțeles ce fel de oameni aveți. Bună ziua.
Din fericire am luat rochia de la curățătorie. Puneți-o.
- Să vă fi văzut în locul meu ! - Trebuia să ies gol ?
- Ahh ! - Ce s-a întâmplat ?
Ce e, un cui ?
- Nu. Dor țintele obișnuite. - La naiba. Ai o zgârietură frumoasă.
Rămâi așa, mă duc să caut niște alcool.
Toate mi se întâmplă numai mie.
La naiba ! Numai rezist.
Afară !
Directore...
Afară !
- Gaetano. - Nu vreau să te mai văd.
Ajută-mă, mi-e rău. De două nopți dorm pe o băncuță.
- Mănânc urzici. Am urticarie ! - Nu pot, m-ai făcut de rușine.
- Gaetano, eu mă omor. - Bine ar fi !
- Dar voi scrie la ziare că a fost din vina ta. - Nu contează !
Dă-mi o ultimă posibilitate, și apoi plec din viața ta.
Bine.
- Dar e pentru ultima oară. - Mulțumesc.
Prea din topor. Prea gras.
Prea murdar. Prea tâmpit.
Uite ! Du-te la contesa Esterilde Toro di Siviglia.
- Bine. - Bine.
- Are nevoie de un extra. - Extraterestru ?
- Nu. - Ce extra ?
Un super majordom. Trebuie să-ți iei un smocking.
- Spune-i că te-a recomandat Gaetano. - M-a recomandat Gaetano.
Și să faci tot ce îți va spune să faci.
- Dacă sunt poponari acolo... - Tot ce vor ei ! Bine.
Mulțumesc, Gaetano, ești bun, ești frumos. Ciao.
- Gaetano, îmi dai 11 .000 de lire ? - Nu.
- S-a terminat. - Ah !
Maestre Eisenstein, vodka d-tale.
"Merci. "
- De ce nu vine țiganul să cânte ? - A întârziat.
- Să merg să văd ? - Da.
- Bună seara, marchiză. - Bună seara.
- Mulțumesc. - Blănița vă rog.
- Bună seara, conte. - Dă-o jos. Repede.
Ce faci ? Am cheltuit 80.000 pe ea.
- Ce dorești d-ta ? - Eu sunt un extra.
Scuze de întârziere, m-a trimis Gaetano.
- Țiganul ? - Da, Gaetano.
Țiganul, care "dansează" ?
Și dansează ? Mi-a spus să fac ceva.
Ajunge, dați-mi banii !
Olé ! Țiganul ! E cântărețul.
Vino, țigane. - Da, m-a trimis Gaetano.
- Dă-mi haina. - Am dat 80.000 de lire pe ea !
- Cântă. - Mulțumesc.
Un moment ! Nu sunt un cântăreț adevărat.
Sunt ""e împrumut". Cânți la fel ? Cântă "La Filumena".
Cine-i Filumena ?
Asta-i o poveste tristă, d-nelor și d-șoarelor.
Un cântec anglo-iberic-pugliese...
povestea tristă a Filumenei, soția mea.
Soția mea, e verișoara lui Gaetano.
E o poveste similară cu scenariul din '"Dallas" și Puglias".
Filumena, frumoasa mea...
ce-ai scăpat din Canosa.
Filumena în galop s-a mutat din Lucera.
Cu tot chinul meu, am căutat-o în Salento,
Într-o noapte ploaie, au văzut-o, în Foggia,...
Sunt disperat însă nu sunt separat.
Sunt plin de libido, excitat, întristat...
și încă un pic...
drogat !
- Ole ! - Ssst !
Am căutat toată ziua de ieri
chiar și la carabinieri,
Unde ești... Filomena ? Unde ești...
Cine știe !
Am căutat sufletul meu și la poliție.
Unde ești... Filomena ? Unde ești...
Cine știe !
Am căutat-o la prietenii mei...
în birourile din Digos.
Unde ești... Filomena ? Ce faci ?
Cine știe
Poate că a mers la San Remo. Dar ce dracu' ar face acolo
- Poate e la lacul Comacchio. - Nu cred că ar face nici un rahat.
Unde ești... Filomena ? Unde ești...
- Ce face Filumena ? - Dacă nu e la lucru Filumena !
De ce nu mi-ai spus de la început așa ?
Filumena...
este o curvă !
Ce bădărani !
Olé !
Am o idee mare pentru următorul meu film "Corazzata Potemkin. "
Domnilor, petrecerea s-a terminat. Noapte bună.
- Baudafi Pasquale. - Prezent.
Matricola 00761.
Presiunea arterială ? 801 120. Reacția la Maclega ? 4,75%.
- Reacția la Valenrose ? - 16,5.
- Gamma glutamicinei ? - 28 %.
- Fosfații alcalini ? - 0,57 %.
- Reacții la Kunkeburgman ? - 42,9 alfa positiv.
- Ai luat Cortizon Cloromicetină ? - Nu, doar metropolitana.
Vino.
- Bine ! D-le... - Baudaffii Pasquale.
Ai răspuns la anunțul postat. Ce părere ai ?
- Chiar e frumos. - Mă refeream la fabrică.
Nemaipomenită ! Toate acele mașinuțe !
Cele mai sofisticate creați ale ciberneticii.
Dar pentru noi, cel mai mare bun sunt dragii noștri muncitori.
- D-ta ! Te rog, i-a loc. - Mulțumesc.
Hiii !
- Iată locul tău de muncă. - Mulțumesc.
Te rog. Ia loc.
Activăm.
- Ce culoare e asta ? - Roșie.
Bravo.
- Și asta ? - Verde.
Bine... Foarte bine !
Acum ascultă semnalul.
La primul sunet de sirenă se aprinde lumina roșie.
La a doua sirenă se aprinde lumina verde.
A treia oară... închide totul.
- Asta-i treaba d-tale. - Numai atât ?
Da.
- E simplu ? - Da.
Mulțumesc, satisfacția d-tale, e un premiu pentru noi.
Hiii !
Roșu !
Nimic.
Ah ! Verde.
Roșu și verde.
Un moment, mi-a transpirat nasul.
- Cum merge ? - Bine.
E puțin cam zgomotos, nu ?
- Un pic, da. - Atunci fă-mi o favoare.
Roșu.
- Dacă nu ți-e prea greu. - Nu !
Între aceste intervale...
- Verde ! - Între un roșu și un verde...
să-mi activezi monitoarele cu litera "q".
- Adică cu... - Cel care pulsează, "q". Litera !
Cu tasta "q" se activează, cu tasta "s"...
- Se oprește... - Nu, se dezactivează. Vezi ?
Cu tasta '"q se activează, cu tasta"s, se dezactivează.
Asta-i treabă de patru inși.
Un moment, vorbesc cu directorul !
- Clar ? - Da.
- E simplu ? - Cristal.
Satisfacția d-tale e un premiu pentru noi.
Piripiripì ! Hiii ! Bășinoșule
M-ai făcut bășinos ?
Litera "q" !
Un moment. ! Apăsam pe "q".
Litera"q" !
Verde !
Unde e ?
Da ?
Da ! Gaură greșită. Scuze, am opt găuri.
Nu gaură în os, opt găuri în sistem ! Scuze.
Gaură greșita ! Gaură greșită !
Scuze nu știam. Eram la telefon.
Da. Spunea gaură greșita !
Nu e. Nu știu unde e. Sunt noul angajat.
N-am timp, sună-mă altă dată. Nenorocirea dracului.
Un moment ! Răspund acum.
- Cum merge ? - Foarte bine.
- Sunaseră după dvs. Am răspuns eu. - Ai făcut bine.
Vino. Fă-mi o favoare, dacă mă mai cheamă...
poți spune că doctorul Thomas nu e în sediu ?
Aici ?
- Dacă răspunzi la telefon, fă-mi o favoare. - Da.
- Trebuie să activezi acest circuit "z". - Atât ?
- Vino aici dacă nu te deranjez... - Nu !
Aici e o pârghie. Servește la dezactivarea circuitului "z".
Uite așa se dezactivează !
- E clar ? Da.
- Înainte de a răspunde la telefon ? - Da.
- Când sună telefonul vin aici... - Și activezi circuitul "z", apoi...
îl dezactivez și apoi zic: Doctorul Thomas nu e în sediu.
- E clar ? - Da.
- E simplu ? - Da.
Satisfacția ta, e un premiu pentru noi.
Hiii ! Hiii ! Piripiripì !
Piripiripiri... Hiii... Boh ?
Roșu !
Ah ! Litera "z" !
Da ? Doctorul Thomas nu e.
- Cum merge ? - Foarte bine.
- Așteptați. - Da.
"Z" !
- Doctorul Thomas nu e în sediu. - Bravo, îmi place. Vino.
- Ce e asta ? - Ăsta ? Un fluier ?
Un avertizor acustic.
Suflați în el... Te rog !
- Activezi circuitul "y" - Corect.
- Dacă nu te superi... - Nu !
Aici e mânerul de dezactivare.
E clar ?
Un moment să recapitulăm. Când sună telefonul...
Vin aici... activez circuitul "z"... și îl dezactivez.
Bravo.
- Apoi spun: Doctorul Thomas nu e. - Da.
Apoi vin aici...
- E ușor. - Mulțumesc. Satisfacția ta,
e un premiu pentru noi..
Penalizare !
Doctorul Thomas nu e în sediu.
Roșu. Litera "q".
Verde.
1, 2, 3... 8 găuri.
Nu e.
... e un premiu pentru noi.. Penalizarea nu e !
Pedeapsă. Arbitru tâmpit. Nu e în sediu.
Circuitul "z" !
- Nu este. - Gaură greșită.
Gaură greșită..
Verde. Roșu. Premii care...
Doctorul Thomas nu e în sediu.
Capul ! Capul !
Penalizare ! 11 metri.
Bravo.
Directore, satisfacția ta e cel mai mare premiu al nostru.
- Ai o mătură ? - De ce ?
E timpul meu liber.
Trebuie să curățăm aici !
Urăsc totul ! Plouă ?
Pleacă !
Nerone !
Frumosule, vino aici. Unde te duci ? Nu fugi !
Nu mă face să fug, sunt plăpând ! Ce lovitură.
Nerone, frumosule vino.
Nerone, nu fugii.
Lasă-te prins, cățeluș binefăcător.
Binefăcătorule Nerone.
Ahh ! Blestematule Nerone !
Nerone, frumosule vino.
Nerone !
Nerone al meu ! Ce fericire te-ai întors !
Frumosul meu, Nerone ! Dragostea mea, te-ai întors.
Frumosule, îmbrățișeaz-o pe mama.
Mulțumesc.
Frumosule, dragostea mea, te-ai întors, în sfârșit !
Cum ești ? Ce ți-au făcut ?
Ai mâncat ? De la mama vei mânca.
N-am mâncat niciunul din noi.
Îmi imaginez că ați venit pentru recompensă.
De asta sunt aici.
Eu îmi în mereu promisiunile !
Ați făcut un gest nemaipomenit să-l aduceți.
- Iubitule ! - D-nă, cât e recompensa ?
Nu e vorba de bani.
Cum spuneți. Merg și cecurile de călătorie dacă altceva nu e.
Nu ! Stai aici dragoste. E ceva mult mai prețios.
Nu-mi vorbiți de bijuterii altfel voi crede că...
Zilele trecute eram așa de tristă că m-am hotărât.
Cine mi-l va aduce pe Nerone îi voi oferi corpul meu !
Nu vă neliniștiți nu e nimic.
Un corp de care... de când a murit soțul meu...
- Niciun alt bărbat nu l-a mai atins. - Îmi dau seama de ce !
- Recompensa e de 500.000 de lire ? - Nu !
- Mai puțin. 200.000 ? - Nu !
Trebuie să-mi țin cuvântul dat. Veniți.
- Să spunem 220.000 ? - Nu !
- O jumătate de șuncă ? - Nu !
- Cât oferiți ? - Vino, și nu-ți va părea rău.
- D-nă... - Da ?
Un sufleu ?
Ah ! Pasquale al meu ! Dar cine ești tu ?
- Unde ai fost atâta timp ? - La Regina Coeli.
- Ahh ! - Mamă ce greutate !
Ciao, Nerone. Mi-am îndeplinit ruga, de patru ori de fapt !
Numai am 20 de ani ! Eram și nemâncat.
Tu te-ai întors la casa ta, iar eu plec la a mea.
- Ciao, Nerone. - Cine e ?
- Cine sunt ? - Raquel Welch ?
- Nu, sunt Palmira. - La naiba !
Cum, Pasquale ? Vrei să pleci ?
Chiar acum, când pasiunea ta, mi-a reaprins viața ?
Vino samuraiul meu nesătul !
Nerone, știi cum se spune... "Am făcut 30, facem și 31 !"
Palmira !
Pasquale, dragostea e ceva minunat !
- De aici, la infinit ! - Mergem cu pânzele sus.
Luciano, mi-ai plăcut ! Bravo.
- Noi doi am făcut tot filmul. - Nu-mi vorbi cu "tu".
De ce ? N-am făcut un film frumos, noi doi ?
În public, nu-mi vorbești la pertu.
În public ? Să nu-ți vorbesc la pertu ? Aici nu e nimeni.
Ar putea trece cineva.
Dacă o spui pe tonul ăsta, atunci așa voi face.
- Și cum ai vrea să-ți spun, Excelentă ? - Domnule doctor.
Domnule doctor dă-mi o părere critică despre acest film.
- Vrei o părere critică ? - Da.
Gata...
... ochiți...
foc !
Nu, te rog nu !
Yes, Ja, Oui.
Da, chiar așa ? Yes, Ja, Oui. '
Spune fratele mai mare la fratele mai mic: Haide, idiotule.
Îi răspunde fratele mai mic la fratele mai mare...
Haide, imbecilule ! '
Daca ești un idiot, numai tu știi...
atunci când unul este prost, de asemenea, în Peru
un idiot în Siracuza și unul din Timbuktu,
unul în mijlocul Piemontului și unul printre hinduși."
Haide, idiotule, Haide, idiotule...
O yes !
Haide, idiotule, Haide, idiotule...
O yes !
Haide, idiotule, Haide, idiotule...
Vin acum, ce maniere !
Nu vei știi niciodată !